| | | | "Ne félj!" Jel 1,17 | "Én vagyok!" 1Móz 26,24 | | Amikor megláttam, lába elé estem, mint egy halott, ő rám tette jobbját, és így szólt: „Ne félj, én vagyok az első és az utolsó, | | Azon az éjszakán megjelent neki az ÚR, és ezt mondta: Én vagyok atyádnak, Ábrahámnak Istene. Ne félj, mert én veled vagyok, megáldalak téged, megsokasítom utódaidat szolgámért, Ábrahámért! | | Mikor pedig láttam őt, leesém az ő lábaihoz, mint egy holt. És reám veté az ő jobbkezét, mondván nékem: Ne félj; én vagyok az Első és az Utolsó, | | És megjelenék néki az Úr azon éjszaka, és monda: Én vagyok Ábrahámnak a te atyádnak Istene: Ne félj, mert te veled vagyok, és megáldalak téged, és megsokasítom a te magodat Ábrahámért, az én szolgámért. | | Amikor megpillantottam, mint egy halott a lába elé rogytam, de megérintett jobbjával, és megszólított: „Ne félj! Én vagyok az első és az utolsó | | Azon az éjszakán megjelent neki az Úr, és így szólt hozzá: „Atyádnak, Ábrahámnak Istene vagyok. Ne félj, veled vagyok. Megáldalak és megsokasítom utódaidat szolgám, Ábrahám miatt.” | | Vízkeresztkor kétszer "kettő az egyben" ige került elénk, a könyvek versei sorrendjében; azaz a Ne félj és az Én vagyok sorozat mindkét igéje tartalmazza a másik sorozat igéjét is, és ezek találkoznak ma; s ha ezt Isten ilyen nyomatékosan a szívünkre helyezi, vegyük nagyon komolyan és építsük rá az életünket, a világ Világossága a mi életünkben is megjelenik és az örök Vagyok megáld minket az ő szent szolgája, Fia érdeméért, akiben hiszünk, s ő az Élő, nekünk is örök életet ad! | |